1 Pro předního zpěváka. Žalm Davidův. 2 Nebesa vypravují o Boží slávě, obloha hovoří o díle jeho rukou. 3 Svoji řeč předává jeden den druhému, noc noci sděluje poznatky. 4 Není to řeč lidská, nejsou to slova, takový hlas od nich nelze slyšet. 5 Jejich tón zvučí celičkou zemí, zní jejich hovor po širém světě. Bůh slunci na nebi postavil stan. 6 Ono jak ženich z komnaty vyjde, vesele jako rek, když běží k cíli. 7 Vychází na jednom okraji nebes, probíhá obloukem k druhému konci a nic se neskryje před jeho žárem. 8 Hospodinův zákon je dokonalý, udržuje při životě. Hospodinovo svědectví je pravdivé, nezkušený jím zmoudří. 9 Hospodinova ustanovení jsou přímá, jsou pro radost srdci. Hospodinovo přikázání je ryzí, dává očím světlo. 10 Hospodinova bázeň je čistá, obstojí navždy. Hospodinovy řády jsou pravda, jsou nejvýš spravedlivé, 11 nad zlato vzácnější, nad množství ryzího zlata, sladší než med, než včelí med z plástve. 12 Jsou poučením i pro tvého služebníka, když na ně dbá, má odměnu hojnou. 13 Kdo může rozpoznat bludy? Zprosť mě i vin, jež jsou mi skryty. 14 Též před opovážlivci chraň svého služebníka, nedopusť, aby mi vládli. Pak budu bez vady a shledán čistý, prost množství nevěrností. 15 Kéž se ti líbí řeč mých úst i to, o čem rozjímám v srdci, Hospodine, má skálo, vykupiteli můj!
Žalm 19
Bible, překlad 21. století
1Pro předního zpěváka. Žalm Davidův.2Nebesa vyprávějí o Boží slávě, o díle jeho rukou mluví obloha.3Jeden den druhému slovo uděluje, jedna noc druhé zjevuje poznání.4Není slov a není řeči, kde by jejich hlas zůstal neslyšen;5jejich zvuk[1] ozývá se celou zemí, do krajů světa doléhá jejich zvěst. Bůh stan postavil slunci v nebesích6a ono jak ženich vychází z komnaty, jak hrdina dychtící na cestu vyrazit.7Vychází na jednom konci nebe, k druhému konci míří obloukem, před jeho žárem se nikdo neskryje.8Hospodinův zákon je dokonalý, život do duše navrací. Hospodinova svědectví jsou věrná, i prosté činí moudrými.9Hospodinova pravidla jsou poctivá, srdce naplňují radostí. Hospodinovo přikázání je ryzí, oči člověku rozzáří.10Úcta k Hospodinu je čistá, obstojí navěky. Hospodinova nařízení jsou pravá, plná spravedlnosti,11nad zlato vzácnější, nad zlato nejčistší, nad med nejsladší, nad med z pláství kanoucí.12Poučením jsou pro tvého služebníka, v jejich dodržování je hojná odplata.13Kdo ale rozpozná vlastní poblouzení? Od skrytých hříchů mě očisti!14Zbav svého služebníka i těch úmyslných, nikdy ať nade mnou nepanují! Pak budu bezúhonný a nevinný, své veliké viny zbavený.15Slova v mých ústech, v mém srdci myšlení kéž se ti, Hospodine, zalíbí – skálo má, můj Vykupiteli!
Žalm 19
Bible Kralická
1Přednímu z kantorů, žalm Davidův.2Nebesa vypravují slávu Boha silného, a dílo rukou jeho obloha zvěstuje.3Den po dni vynáší řeč, a noc po noci ukazuje umění.4Neníť řeči ani slov, kdež by nemohl slyšán býti hlas jejich.5Po vší zemi rozchází se zpráva jejich, a až do končin okršlku slova jich, slunci pak rozbil stánek na nich.6Kteréž jako ženich vychází z pokoje svého, veselí se jako udatný rek, cestou běžeti maje.7Od končin nebes východ jeho, a obcházení jeho až zase do končin jejich, a ničeho není, což by se ukryti mohlo před horkostí jeho.8Zákon Hospodinův jest dokonalý, očerstvující duši, Hospodinovo svědectví pravé, moudrost dávající neumělým.9Rozkazové Hospodinovi přímí, obveselující srdce, přikázaní Hospodinovo čisté, osvěcující oči.10Bázeň Hospodinova čistá, zůstávající na věky, soudové Hospodinovi praví, a k tomu i spravedliví.11Mnohem žádostivější jsou než zlato, a než mnoho ryzího zlata, sladší než med a stred z plástů.12Služebník tvůj zajisté jimi osvěcován bývá, a kdož jich ostříhá, užitek hojný má.13Ale poblouzením kdo vyrozumí? Protož i od tajných očisť mne.14I od zúmyslných zdržuj služebníka svého, aby nade mnou nepanovali, a tehdyť dokonalý budu, a očištěný od přestoupení velikého. [ (Psalms 19:15) Ó ať jsou slova úst mých tobě příjemná, i přemyšlování srdce mého před tebou, Hospodine skálo má, a vykupiteli můj. ]
Žalm 19
Slovo na cestu
Kapitola není v tomto překladu dostupná.
Žalm 19
New International Version
For the director of music. A psalm of David.
1The heavens declare the glory of God; the skies proclaim the work of his hands.2Day after day they pour forth speech; night after night they reveal knowledge.3They have no speech, they use no words; no sound is heard from them.4Yet their voice[1] goes out into all the earth, their words to the ends of the world. In the heavens God has pitched a tent for the sun.5It is like a bridegroom coming out of his chamber, like a champion rejoicing to run his course.6It rises at one end of the heavens and makes its circuit to the other; nothing is deprived of its warmth.7The law of the Lord is perfect, refreshing the soul. The statutes of the Lord are trustworthy, making wise the simple.8The precepts of the Lord are right, giving joy to the heart. The commands of the Lord are radiant, giving light to the eyes.9The fear of the Lord is pure, enduring for ever. The decrees of the Lord are firm, and all of them are righteous.10They are more precious than gold, than much pure gold; they are sweeter than honey, than honey from the honeycomb.11By them your servant is warned; in keeping them there is great reward.12But who can discern their own errors? Forgive my hidden faults.13Keep your servant also from wilful sins; may they not rule over me. Then I will be blameless, innocent of great transgression.14May these words of my mouth and this meditation of my heart be pleasing in your sight, Lord, my Rock and my Redeemer.