1 Pro předního zpěváka, Davidův. Zpívaný žalm. 2 Povstane Bůh, a rozprchnou se jeho nepřátelé, na útěk se před ním dají, kdo ho nenávidí. 3 Odvaneš je jako dým. Tak jako taje vosk před žárem ohně, tak zhynou před Bohem svévolníci. 4 Spravedliví se však zaradují a jásotem budou oslavovat Boha, budou se radostně veselit. 5 Prozpěvujte Bohu, pějte žalmy jeho jménu, upravujte cestu tomu, který jede pustinami. Hospodin je jeho jméno, jásotem ho oslavujte. 6 Otec sirotků, obhájce vdov je Bůh v obydlí svém svatém. 7 Bůh, jenž osamělé usazuje v domě, vyvádí vězně k šťastnému životu; odbojníci však zůstanou ve vyprahlé zemi. 8 Bože, když jsi táhl v čele svého lidu, když jsi kráčel pustým krajem, -Sela- 9 třásla se země, kanuly krůpěje z nebe před Bohem ze Sínaje, před Bohem, Bohem Izraele. 10 Štědrým přívalem jsi skrápěl své dědictví, Bože, když se země vysílila, pečoval jsi o ni. 11 Tvoje stádce se v ní usadilo. Bože, ve své dobrotě máš péči o poníženého! 12 Panovník pronáší výrok. Nesmírný je zástup žen, jež radostnou zvěst nesou: 13 „Pádí králové i se zástupy, pádí, hospodyně rozdělují kořist. 14 Zůstanete ležet mezi ohradami? Jak se blyští stříbrem potažená křídla holubice, perutě zlatavě zelenavé! 15 Už jí Všemohoucí rozehnal ty krále! To tys přikryl sněhem šerý Salmón.“ 16 Horou bohů je hora Bášan, hora Bášan je hora strmých štítů. 17 Proč, vy strmé horské štíty, úkosem shlížíte na horu, na níž se usadit zatoužil Bůh? Tam bude Hospodin přebývat natrvalo. 18 Božích vozů jsou desetitisíce, tisíce tisíců. Panovník je mezi nimi, ze Sínaje táhne do svatyně. 19 Vystoupil jsi na výšinu, ty, kdo byli v zajetí, jsi vedl, mnohé z lidí přijals darem, odbojníci však museli zůstat v poušti, Hospodine, Bože! 20 Požehnán buď Panovník, den ze dne za nás nosí břímě. Bůh je naše spása. -Sela- 21 Bůh je Bohem, jenž nás zachraňuje. Je to on, Panovník Hospodin, kdo vyvádí z tenat smrti. 22 Ano, Bůh rozdrtí nepřátelům hlavu, témě tomu, který se ve vinách brodí. 23 Panovník řekl: „Vyvedu z Bášanu, vyvedl jsem i z hlubin moře 24 a noha tvá je rozdrtí v krvi, ať jazyk tvých psů má z nepřátel podíl.“ 25 Všichni spatřili tvůj průvod, Bože, průvod mého Boha, mého Krále, do svatyně. 26 Napřed šli zpěváci, za nimi hudebníci, uprostřed s bubínky dívky. 27 V shromážděních dobrořečte Bohu, Hospodinu, vy z pramene Izraele! 28 Tady je Benjamín, nejmladší, jenž se stal nad nimi pánem, nad veliteli Judy a jeho oddíly, nad veliteli Zabulóna, veliteli Neftalího. 29 Byl to příkaz tvého Boha. Nechť se tvá moc, Bože, mocně prokazuje v tom, co pro nás konáš 30 ze svého chrámu nad Jeruzalémem. Králové ti budou přinášet dary. 31 Oboř se na tu divou zvěř v rákosí, na stádo turů mezi býčky národů, na toho, který se vrhá do bláta kvůli úlomku stříbra. Rozpraš národy válkychtivé! 32 Ať přijdou egyptští velmožové, ať Kúš vztáhne ruce vstříc Bohu. 33 Království země, zpívejte Bohu, zapějte žalmy Panovníku, -Sela- 34 tomu, jenž jezdí po nebi, po nebi odvěkém. Hle, vydal hlas, hlas plný moci. 35 Uznejte Boží moc! Jeho vznešenost se klene nad Izraelem, jeho moc do mraků strmí. 36 Bůh ze tvých svatyň vzbuzuje bázeň, Bůh Izraele. On dává moc a udatnost lidu. Požehnán buď Bůh!
Žalm 68
Bible, překlad 21. století
1Pro předního zpěváka. Zpívaný žalm Davidův.2Povstane Bůh, jeho nepřátelé prchnou, ti, kdo jej nenávidí, před ním utečou![1]3Jak oblak dýmu, tak je rozeženeš – jako vosk taje před ohněm, ničemové zhynou před Bohem!4Jásat před Bohem však budou poctiví, oslavovat budou a tančit radostí!5Zpívejte Bohu, jeho jménu hrajte, Jezdci na oblacích[2] cestu připravte – Hospodin je jeho jméno, před ním jásejte!6Ochránce vdov, otec sirotků je Bůh ve svém svatém příbytku.7Osamělým dává Bůh rodinu, vězně vyvádí na svobodu, vzpurní však obývají pustinu.8Když vytáhls, Bože, před svým lidem, pustinou když ses ubíral, séla9zem se třásla, nebesa dštila tam na Sinaji, před Bohem, ano, před Bohem, Bohem Izraele![3]10Vydatným deštěm, Bože, skrápěl jsi, osvěžoval jsi své zemdlené dědictví.11V něm domov našly tvé zástupy, svou hojností jsi, Bože, chudé podělil!12Když Pán vyslovil svůj rozkaz, veliký průvod žen to zvěstoval:13„Králové s vojsky prchají, prchají, hospodyně si kořist rozdělí!“14I když vás k zemi skláněla břemena, křídla mé holubice jsou stříbrem pokrytá, vaše perutě jsou ze zlata!15Všemohoucí tenkrát krále rozehnal, jako by temná hora Calmon sněhem zbělala!16Ó hory veliké, hory bášanské, hory skalnaté, hory bášanské!17Proč závistivě hledíte, hory skalnaté, na horu, již Bůh zvolil za svůj příbytek? Hospodin na ní věčně zůstane!18Božích vozů jsou myriády, jsou jich tisíce a tisíce – Pán ze Sinaje vchází do své svatyně![4]19Vystoupils do výšin, zajal jsi zajatce, vzal sis lidi jako dar, dokonce i ty, kteří se bouří, že by měl Hospodin Bůh u nás přebývat!20Požehnán buď Pán, jenž každý den nás nese, požehnán buď Bůh, náš Spasitel! séla21Vždyť tento Bůh je Bohem naší spásy, Panovník Hospodin vyvádí ze smrti!22Svým sokům Bůh ale rozdrtí lebku, serve kštici těch, kdo žijí ve hříchu!23Pán praví: „Tvé soky přivedu zpátky z Bášanu, i z mořské hlubiny přivedu je nazpátek,24aby sis omyl nohy v krvi nepřátel, tví psi aby ji chlemtali jazykem!“25Spatřili tvůj slavný průvod, Bože, průvod mého Boha a Krále do svatyně.26Vpředu šli zpěváci, vzadu hudebníci, mezi nimi panny v rytmu tamburín.27Velebte Boha ve svých shromážděních, velebte Hospodina, Izraelovi potomci!28Maličký Benjamín v čele si vykračuje, vůdcové Judy pak se svým zástupem, vůdcové kmene Zabulon a Neftalí!29Projev svou sílu, Bože,[5] mezi námi, prokaž svou moc, Bože, tak jako dřív,30ze svého chrámu nad Jeruzalémem – ať ti tam králové dary snášejí!31Odežeň šelmu, jež v rákosí se skrývá, to stádo buvolů, býčí národy. Rozdupej dychtící po kusu stříbra, rozežeň národy chtivé po boji!32Vznešení vyslanci ať přijdou z Egypta, Habeš ať přispěchá Bohu se vzdát!33Zpívejte Bohu, království země, našemu Pánu žalmy zpívejte, séla34onomu Jezdci na dávných nebesích – slyšte, už burácí hlasem mohutným!35Uznejte, že Bohu patří moc, nad Izraelem je jeho velebnost, jeho moc sahá do oblak!36Bože, jak hrozný jsi ve své svatyni! Bůh Izraele mocí a silou svůj lid obdaří. Bůh ať je požehnán!
Žalm 68
Bible Kralická
1Přednímu z kantorů, Davidův žalm k zpívání.2Povstane Bůh, a rozprchnou se nepřátelé jeho, a utekou od tváři jeho ti, kteříž ho mají v nenávisti.3Jakož rozehnán bývá dým, tak je rozženeš; jakož se rozplývá vosk před ohněm, tak bezbožní zahynou před tváří Boží.4Spravedliví pak veselíce se, poskakovati budou před Bohem, a plésati budou radostí.5Prozpěvujte Bohu, žalmy zpívejte jménu jeho, vyrovnejte cestu tomu, kterýž se vznáší na oblacích. Hospodin jest jméno jeho, plésejtež před ním.6Otec jest sirotků a ochránce vdov, Bůh v příbytku svatém svém.7Bůh samotné rozmnožuje v domy, vyvodí vězně z okovů, zpurní pak bydliti musejí v zemi vyprahlé.8Bože, když jsi předcházel lid svůj, když jsi kráčel po poušti, Sélah,9Země se třásla, též i nebesa rozplývala se před tváří Boží, i ta hora Sinai před přítomností Boží, Boha Izraelského.10Deštěm štědrosti hojné skropoval jsi, Bože, dědictví své, a když zemdlívalo, ty jsi je zase očerstvoval.11Zástupové tvoji přebývají v něm, kteréžs ty nastrojil dobrotivostí svou pro chudého, ó Bože.12Pán dal slovo své, i těch, kteréž potěšeně zvěstovaly, zástup veliký, řkoucích:13Králové s vojsky utíkali, utíkali, a doma hlídající dělily kořisti.14Ačkoli jste mezi kotly ležeti musili, však jste jako holubice, mající křídla postříbřená, a brky z ryzího zlata.15Když Všemohoucí rozptýlí krále v této zemi, zbělíš jako sníh na hoře Salmon.16Hoře veliké, hoře v Bázan, hoře pahrbkovaté, hoře v Bázan.17Pročež vyskakujete, hory pahrbkovaté? Na tétoť hoře zalíbilo se Bohu přebývati,jistě žeť na ní Hospodin na věky přebývati bude.18Vozů Božích jest dvadceti tisíců, mnoho tisíců andělů, Pán pak mezi nimi jako na Sinai v svatyni přebývá.19Vstoupil jsi na výsost, jaté jsi vedl vězně, vzal jsi dary pro lidi. I nejzpurnější k přebývání s námi, Hospodine Bože, přivozuješ.20Požehnaný Pán, každého dne nás osýpá dary svými, Bůh silný spasení našeho. Sélah.21Onť jest Bůh silný náš, Bůh silný k hojnému spasení. Hospodin Pán z smrti vyvodí.22Raní zajisté Bůh hlavu nepřátel svých, a vrch hlavy vlasatý chodícího v hříších svých.23Řekltě Pán: Zaseť vyvedu své, jako z Bázan, zase vyvedu z hlubokosti mořské.24A protož noha tvá zbrocena bude ve krvi, i jazyk psů tvých krví nepřátelskou.25Spatřili slavné jití tvé, Bože, jití silného Boha mého a krále mého v svatyni.26Napřed šli zpěváci, z zadu hrající na nástroje hudebné, u prostřed pak děvečky bubnující.27V shromážděních dobrořečte Bohu Pánu, kteříž jste z národu Izraelského.28Tu ať jest Beniamin maličký, kterýž je opanoval, tu knížata z Judy a houfové jejich, knížata z Zabulona, i knížata z Neftalíma.29Obdařil tě Bůh tvůj silou. Potvrdiž, Bože, což jsi mezi námi vzdělal,30Z chrámu svého nad Jeruzalémem, do něhož tobě přinášeti budou králové dary.31Zahub zástup kopidlníků, sebrání mocných vůdců i lidu bujného, pyšně vykračující s kusy stříbra; rozptyl lidi žádostivé válek.32Přijdouť nejvzácnější z Egypta, Mouřenínská země rychle vztáhne ruku svou k Bohu.33Království země zpívejte Bohu, žalmy zpívejte Pánu, Sélah,34Tomu, kterýž se vznáší nad nebem nebes starodávních; aj, vydává hlas svůj, hlas přemocný.35Dejte čest síly Bohu, jehož důstojnost nad Izraelem, a velikomocnost jeho na oblacích. [ (Psalms 68:36) Přehrozný jsi, ó Bože, z svatých příbytků svých. Bůh silný Izraelský, onť dává moc a sílu lidu svému, Bůh požehnaný. ]
Žalm 68
Slovo na cestu
Kapitola není v tomto překladu dostupná.
Žalm 68
New International Version
For the director of music. Of David. A psalm. A song.
1May God arise, may his enemies be scattered; may his foes flee before him.2May you blow them away like smoke – as wax melts before the fire, may the wicked perish before God.3But may the righteous be glad and rejoice before God; may they be happy and joyful.4Sing to God, sing in praise of his name, extol him who rides on the clouds[1]; rejoice before him – his name is the Lord.5A father to the fatherless, a defender of widows, is God in his holy dwelling.6God sets the lonely in families,[2] he leads out the prisoners with singing; but the rebellious live in a sun-scorched land.7When you, God, went out before your people, when you marched through the wilderness,[3]8the earth shook, the heavens poured down rain, before God, the One of Sinai, before God, the God of Israel.9You gave abundant showers, O God; you refreshed your weary inheritance.10Your people settled in it, and from your bounty, God, you provided for the poor.11The Lord announces the word, and the women who proclaim it are a mighty throng:12‘Kings and armies flee in haste; the women at home divide the plunder.13Even while you sleep among the sheepfolds,[4] the wings of my dove are sheathed with silver, its feathers with shining gold.’14When the Almighty[5] scattered the kings in the land, it was like snow fallen on Mount Zalmon.15Mount Bashan, majestic mountain, Mount Bashan, rugged mountain,16why gaze in envy, you rugged mountain, at the mountain where God chooses to reign, where the Lord himself will dwell for ever?17The chariots of God are tens of thousands and thousands of thousands; the Lord has come from Sinai into his sanctuary.[6]18When you ascended on high, you took many captives; you received gifts from people, even from[7] the rebellious – that you,[8] Lord God, might dwell there.19Praise be to the Lord, to God our Saviour, who daily bears our burdens.20Our God is a God who saves; from the Sovereign Lord comes escape from death.21Surely God will crush the heads of his enemies, the hairy crowns of those who go on in their sins.22The Lord says, ‘I will bring them from Bashan; I will bring them from the depths of the sea,23that your feet may wade in the blood of your foes, while the tongues of your dogs have their share.’24Your procession, God, has come into view, the procession of my God and King into the sanctuary.25In front are the singers, after them the musicians; with them are the young women playing the tambourines.26Praise God in the great congregation; praise the Lord in the assembly of Israel.27There is the little tribe of Benjamin, leading them, there the great throng of Judah’s princes, and there the princes of Zebulun and of Naphtali.28Summon your power, God[9]; show us your strength, our God, as you have done before.29Because of your temple at Jerusalem kings will bring you gifts.30Rebuke the beast among the reeds, the herd of bulls among the calves of the nations. Humbled, may the beast bring bars of silver. Scatter the nations who delight in war.31Envoys will come from Egypt; Cush[10] will submit herself to God.32Sing to God, you kingdoms of the earth, sing praise to the Lord,33to him who rides across the highest heavens, the ancient heavens, who thunders with mighty voice.34Proclaim the power of God, whose majesty is over Israel, whose power is in the heavens.35You, God, are awesome in your sanctuary; the God of Israel gives power and strength to his people. Praise be to God!